![](/public/styles/hidpi_370w/public/images/2016/03/volvo_v60_cc_test.jpg?itok=T46bRha_)
Bakskärm med liten smutssamlande hylla, inklädd av innerskärmens plastkant. Framtill i dörrstolpe och innerskärm ligger en ljuddämpande plastkudde som samlar smuts och vatten.
Bottenplattan är täckt av stora plastsköldar. Det finns en del otätade skarvar och endast delvis skyddande slitskydd. Behandlad i balkar men ej heltäckande. Bränsletank i plast och bakre länkarmar i aluminium.
Rostskyddsgaranti: 12 år.
![](/public/styles/hidpi_370w/public/images/2016/03/volvo_v60_rostskydd.jpg?itok=vLnsLEDR)
Testinformation
Betyg
5 Materialval, konstruktioner och övriga skyddsåtgärder är effektiva. Rostangrepp bör inte komma inom de första sex åren.
4 Välgjort rostskydd med några tveksamma konstruktionslösningar som på sikt kan orsaka problem.
3 Normalbra rostskydd där någon form av behandling gjorts i fabrik eller i efterhand. Konstruktioner/material kan under en tid rädda sämre behandling.
2 Behandlingen är sparsam eller saknas ofta helt och hållet. Oftast enbart material av stål. Angrepp inom några år, inte alltid synliga för blotta ögat.
1 Undermåligt rostskydd. Bilarna klarar inte en vinter på saltindränkta vägar utan angrepp. Behandling rekommenderas omgående.
Det är insidan som räknas. En vacker utsida behöver nödvändigtvis inte betyda inre egenskaper av toppklass. Vi Bilägares rostskyddstester bygger på prognoser, en samlad bedömning av hur väl en bilmodell kan motstå angrepp under garantitiden. Som ett viktigt instrument används fiberoptik för att kunna kika in i hålrum och balkar. Märk väl att prognoserna inte inkluderar lackkvalitet som också kan ge rostskador, utan enbart grundskyddet. Framtida lack- eller limsläpp är omöjliga att förutse. Revidering av betyg förekommer om uppföljningar efter några år visar på annat resultat.
Materialval. Karossdelar av aluminium och plast ger plus i kanten. Så länge materialet består av stål finns alltid rostrisk.
Konstruktioner. Design med avsikt att bygga bort rostfällor premieras, ju färre skarvar, desto bättre.
Rostskyddsmedel. Förzinkningen (galvaniseringen) nöts ned med tiden, liksom grundlacken. Nötningsskydd och vax i hålrummen ses som en bra gardering.
Tätning. Skarvar behöver limmas och tätas. Hur väl detta har gjorts påverkar bedömningen.
Instängd fukt. Plastskydd som inte håller tätt och filtmaterial/polymerer som binder fukt är en grogrund för framtida angrepp.
Genom att anmäla dig godkänner du OK-förlagets personuppgiftspolicy.
Kommentarer
Vidstige - Just därför vore det väl trevligt om även Toyota ville kosta på sina bilar detta, så man slapp se rostiga underreden redan efter 3-5år och sönderrostade underreden efter 13år...
Ja, jag tror nog att vi tyvärr kommer se rött underrede även på nya XC90, eftersom man snålat in på rostskyddsmedel. Tyvärr verkar det vara en trend... Dagens V70 är sämre rostskyddad än V70N, vilket vi kan tacka Ford för, men den är ändå inte så dålig.
http://www.vibilagare.se/test/rost/rosttest-volvo-v70-2011-34066
Men V70N var bättre!
http://www.vibilagare.se/test/rost/rosttest-volvo-v70-1999-12244
Rutger Jönåker, säger inte emot dig där. Visst kunde det vara bra om dom hade ordentlig med vax, både för att man skjuter upp rostandet och för att det skulle rendera ett klart bättre betyg. Jag tycker det är särskilt tråkigt på japanska bilar som ju ofta är mycket driftsäkra och hållbara i övrigt. Dvs rosten är största problemet då på lång sikt. Samtidigt är det fortfarande så att exempelvis en Toyota håller 12 år och 18,000 mil utan nedslag på bilprovningen. Då faller logiken med rostbetyget när den sägs vara en prognos för det och ger underkänt i betyg. Jag tycker man också missar alla saker som är bra på bilarna idag som vi nämnt.
Frågan blir också hur länge en standardbil ska vara i drift, på sätt å vis är ju ändå i alla fall 15 år en yttre gräns i praktiken och kanske 25-30,000 mil, rost eller inte (det är också så marknaden bedömer det genom det lilla marknadsvärde som finns kvar då). Efter 15 år kan det också vara svårt att få tag i reservdelar.
Vaxbehandling är sen inte alltid helt bra för miljön, så det blir också en fråga att fundera över. Volvo har själva pratat om att dom gjort "för bra" rostskydd förr. Överdimensionering fyller ingen direkt funktion. Bilar som är gamla är både säkerhetsmässigt och miljömässigt dåliga jämfört med nya bilar. Dessutom slits ändå så mycket annat i bilen som gör dom lämpliga att byta ut. Även lacken brukar bli sunkig och bitvis rostig vad man än gör.
Jag tycker Vi bilägare och Rostskyddsmetoder lite missat utvecklingen i moderna materialval och är för mycket fokuserade på konventionella rostskyddsmedel. Dom tar inte heller hänsyn till lackkvalitet i sin bedömning som nämnts tidigare, också en stor svaghet.
Det är ju uppenbart att Volvo nu helt överger rostskyddsmedel på sina nya bilar, som XC90, S/V90. Andra tillverkare kommer göra samma sak skulle jag tro. Hur ska Vi bilägare hantera det med sina rostbetyg, återstår att se. Jag tror man förr eller senare måste omvärdera detta och bli tydligare med vad man menar med betygen. Man har ju dessutom visat förut hur totalt fel man kan ha, exempelvis med prognoserna man hade på Mercedes på 00-talet, betyget justerades då ner kraftigt till sist i efterhand. Här kan det då istället bli frågan om att tvärtom uppvärdera en hel del betyg trots att det saknas "vax i balkar och hålrum".
Vi har ju sen även detta med att underreden numera täcks av plastsköldar och därmed skyddas från grussprut (mekanisk nötning) på moderna bilar. Det har kritiserats som ett möjlig rostfälla men det kan ju likväl bli en omvänd effekt där.
Antifeministen - du glömmer en viktig sak i ditt resonemang. Efter ett nybilsköp följer ju en hel kedja av begagnat köp, som slutar med att en gammal bil vanligtvis skrotas i slutändan. Det innebär att en rad bilägare byter upp sig till en modernare, säkrare och mera miljövänlig bil. Om alla bilägare behöll sin bil, som du föreslår, så skulle dom med äldre bilar aldrig kunna byta upp sig, ifall dom inte har råd med en ny bil. Men inte alla har råd att köpa en helt ny bil och därför anser jag att varje några år gammal bil som kommer ut på marknaden gör att fler har råd att byta upp sig till något nyare och bättre.
Du skriver: "Om jag skall betrakta det som klimatsmart att köpa ny bil förutsätter det förstås också att den gamla bilen skrotas, annars fortsätter den ju att sluka bensin och producera koldioxid." Att skrota den bil man byter in mot en ny tycker jag låter som ett riktigt dåligt råd, som skulle vara ändå mer miljövidrigt! Däremot, som jag skrev, så kommer med all sannolikhet en bil i slutet av byteskedjan att skrotas och därmed förnyas bilparken som helhet undan för undan, allt eftersom bilarna tjänat ut.
Paginering
Observera att det konto du använder för att kommentera artiklar skiljer sig från det konto som används för att logga in och läsa Premium-innehåll.